S l u j b a
SFINȚIRII
BISERICUȚELOR 
ŞI 
PARACLISELOR.

Prezenta Slujbă a fost alcătuită pentru sfinţirea bisericuţelor şi paracliselor, fără să aibă permanent depuse în ele Sfinte Moaşte. Ea cuprinde rânduiala "spălării" Sfintei Mese şi a îmbrăcării ei, folosind expresii simbolice scripturistice, extrase din Slujba Sfinţirii din  Molitfelnicul Mare. Ea a fost alcătuită de profesorul de Teologie Aristide Gh. Panoti, arhonte al Sfintei şi Marii Biserici a lui Hristos din Constanti-nopol. 
1994.

EXPLICAŢII
pentru obiectele necesare.

Preotul parohiei în cadrul căreia se cuprinde bise-ricuţa sau paraclisul, cu aprobarea Ierarhului locului, mergând la locaşul nou ca va să se sfinţească, foarte să ia aminte dacă s-au pregătit toate aşa cum trebuie. După aceea cheamă pe ctitori să aducă următoarele obiecte:

- VAS nou pentru agheasmă şi BUSUIOC,
- LUMÂNĂRI (5) din ceară curată,
- SFEŞNICE MICI (3),
- CANDELĂ nouă (1),
- VAS pentru căldură (1),
- VAS cu apă de trandafir şi TAMÂIE curată,
- SĂPUN (1),
- BURETE nou (1), 
- PROSOAPE (3),
- APĂ caldă într-o cană curată,
- CĂMAŞĂ pentru Sf. Masă de lungimea şi lăţimea Sfântei Mese din material tare, la capetele căreia să fie prinse sfori subţiri.
- AL DOILEA ACOPERĂMÂNT pentru Sfânta Masă dintr-un material mai bun pentru acoperirea cămăşii.
- AL TREILEA ACOPERĂMÂNT 
- FAŢĂ pentru Sfânta Masă şi pentru Sfânta Pros-comidie, dintr-un material bun.
- PRESCURI din grâu curat,
- VASE cu vin, cu untdelemn şi apă,
- SFÂNTA EVANGHELIE,
- CĂDELNIŢĂ,     
- SFINTE  VASE,
- SFINTE  ACOPERĂMINTE pentru sărbătoare.
- ANTIMISUL ierarhului locului se aduce de fiecare dată din Biserica parohiei de către preotul slujitor pentru săvârşirea Sfintei Liturghii în locaşul nou.

SLUJBA SFINŢIRII

În dimineaţa zilei sfinţirii, Preotul împreu-nă cu ctitorii şi cu ceilalţi credincioşi se adună la casa creştină cea mai apropiată. Aici Preotul pune pe o măsuţă Sfânta Evanghelie între două lumânări, se închină şi se îmbracă privind spre răsărit.
Tămâiază de trei ori Sfânta Evanghelie, o sărută şi începe Procesiunea mică cântând cu poporul  Psalmul 50. Înainte merge Sfânta Cruce şi-i urmează corul, Preotul, ctitorii, donatorii, purtătorii de icoane, de sfinte vase, de veşminte şi poporul lui Dumnezeu. Preotul tămâiază înaintea uşii închise a bisericuţei de trei ori şi, dând cădelniţa, zice cu glas:
Binecuvântat este Dumnezeul nostru totdea-una, acum şi pururea şi în vecii vecilor. Amin.
Corul: Amin.
Citeţul: Sfinte Dumnezeule... Prea Sfântă Treime... Tatăl nostru...
Preotul: Că a Ta este împărăţia...
Corul cântă:
Troparele Sfinţilor sau al praznicului locaşu-lui. 
Slavă… Glas 4.
Cu buna podoabă a tăriei cele de sus, ai arătat şi frumuseţea cea de jos, a sfântului locaş al slavei Tale, Doamne. Întăreşte-l pe acesta în veacul veacului şi primeşte rugă-ciunile noastre, care neîncetat într-însul se aduc Ţie. Pentru rugăciunile Născătoarei de Dumnezeu, Cel ce eşti viaţa tuturor şi Învie-rea.
Şi acum...
Uşa milostivirii deschide-o nouă, binecuvântată Născătoare de Dumnezeu, ca să nu pierim cei ce nădăjduim întru tine, ci să ne mântuim prin tine din nevoi, că tu eşti mântuirea neamului creştinesc.

Preotul: Domnului să ne rugăm.
Corul:  Doamne miluieşte.
Preotul:
Că sfânt eşti Dumnezeul nostru şi Ţie slavă înălţăm Tatălui şi Fiului şi Sfântului Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin, şi cântă: Sfinte Dumnezeule... (de 3 ori).
Slavă... Şi acum... Puternic.
Preotul: Să luăm aminte.
Citeţul: Prochimen glasul 3.
Ascultă, Dumnezeule, cererea mea şi ia aminte la rugăciunea mea.
Corul:  Ascultă Dumnezeule...
Citeţul: Locui-voi în locaşul Tău în veci, acoperi-mă-voi cu acoperământul aripilor Tale.
Corul:   Ascultă Dumnezeule...
Citeţul: Aşa voi cânta numelui Tău în veacul veacului.
Corul:   Ascultă Dumnezeule...
Preotul: Înţelepciune.
Citeţul:
De la a III Carte a Împăraţilor, citire (Cap.8, 22).
Preotul: Să luăm aminte.
A stat Solomon înaintea Jertfelnicului Domnului în faţa întregii adunări a lui Israil şi şi-a ridicat mâinile sale la cer şi a zis: "Doamne Dumnezeul lui Israil! Nu este Dumnezeu asemenea Ţie, nici în cer sus, nici pe pământ jos; Tu păzeşti legământul şi ai milă de robii Tăi care umblă cu toată inima lor înaintea Ta; Tu ai împlinit ce ai grăit către robul Tău David, tatăl meu; căci ce a grăit gura Ta, aceea astăzi ai împlinit cu mâna Ta. Şi acum, Doamne Dumnezeul lui Israil, să împlineşti ceea ce ai grăit cu robul Tău David, tatăl meu, zicând: «Nu-ţi va lipsi niciodată înaintea Mea un urmaş, care să şadă pe tronul lui Israil, dacă fiii tăi îşi vor păzi drumul lor, purtându-se aşa cum te-ai purtat tu înaintea Mea!» Şi acum, Doamne Dumnezeu lui Israil, fă să se ade-verească cuvântul Tău, care l-ai grăit cu robul Tău David, tatăl Meu! Oare, adevărat să fie că Domnul va locui cu oamenii pe pământ? Cerul şi cerul cerurilor nu Te încap, cu atât mai puţin acest templu pe care l-am zidit numelui Tău; însă caută la rugăciunea robului Tău şi la cererea lui, Doamne Dumnezeul meu! Ascultă strigarea şi rugă-ciunea lui cu care Te roagă astăzi; să-Ţi fie ochii Tăi deschişi ziua şi noaptea la templul acesta, la acest loc, pentru care Tu ai zis: «Numele meu va fi acolo». Să asculţi striga-rea şi rugăciunea cu care robul Tău se va ruga în locul acesta. Să asculţi rugăciunea robului Tău şi a poporului Tău, Israil, când ei se vor ruga în locul acesta; să asculţi din locul şederii Tale cel din ceruri, să asculţi şi să miluieşti.”

Preotul: Să luăm aminte.
Citeţul: Prochimen glas 2.
În biserici binecuvântaţi pe Dumnezeu, pe Domnul din izvoarele lui Israil.
Corul: În biserici binecuvântaţi…
Citeţul: De la locaşul Tău, din Ierusalim, Îţi vor aduce împăraţii daruri.
Corul: În biserici binecuvântaţi...
Citeţul: Daţi slavă lui Dumnezeu, peste Israil măreţia şi puterea Lui în nori.
Corul: În biserici binecuvântaţi...
Citeţul: Cântaţi Dumnezeului Celui ce S-a suit peste cerul cerurilor, spre răsărit. 
Corul:  În biserici binecuvântaţi...
Preotul: Înţelepciune,
Citeţul:
Din Epistola către Evrei a Sfântului Apostol Pavel, citire:  
Preotul: Să luăm aminte.
           
Fraţilor, cortul cel vechi avea orânduieli pentru slujba dumnezeiască şi un altar pă-mântesc, căci s-a pregătit cortul mărturiei. În el se aflau mai întâi, sfeşnicul şi masa şi pâinile punerii înainte, partea aceasta se numeşte Sfânta. Apoi, după catapeteasma a doua, era locul numit Sfânta Sfintelor, având altarul tămâierii de aur şi chivotul Legii ferecat peste tot cu aur, în care era năstrapa de aur, care avea mana, era toiagul lui Aaron ce odrăslise şi Tablele Legii. Deasupra chivotului erau heruvimii slavei, care umbreau altarul împăcării; dar despre aces-tea nu putem vorbi acum cu de-amănuntul. Astfel fiind întocmite aceste încăperi, preoţii intrau totdeauna în cortul cel dintâi, săvâr-şind slujbele. În cel de al doilea însă numai arhiereul, o dată pe an şi nu fără de sânge, pe care îl aducea pentru sine însuşi şi pentru greşelile poporului.

Preotul: Pace ţie, cititorule.
Şi îndată zice vechea rugăciune a binecuvâ-ntării tămâii, aruncând el însuşi de trei ori tămâie în cădelniţă.
Dumnezeule, Cel ce ai primit darurile lui Abel, jertfa lui Noe şi a lui Avraam, tămâia lui Aaron şi a lui Zaharia, primeşte şi din  mâinile noastre ale păcătoşilor tămâia acea-sta întru miros de bună mireasmă duhovnicească spre lăsarea păcatelor noastre şi a tot poporului Tău. Că binecuvântat eşti şi Ţie se cuvine slava, împreună şi Unuia Născut, Fiul Tău şi Sfântului Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul : Amin.
Preotul tămâiază împrejur Sfânta Evanghe-lie ce se află pe o măsuţă cu cele necesare pentru săvârşirea aghesmei intrarea bisericii şi pe cei ce sunt de faţă.
Corul: Aliluia, Aliluia, Aliluia.
Citeţul: Ia aminte, poporul meu, la legea Mea, plecaţi urechile voastre spre graiurile gurii Mele.
Corul: Aliluia ( de trei ori).
Citeţul: Câte am auzit, şi am cunoscut şi pe care părinţii noştri ni le-au povestit nouă.
Corul: Aliluia (de trei ori).
Preotul rosteşte rugăciunea de dinaintea Evangheliei:
Străluceşte în inimile noastre, Iubitorule de oameni, Stăpâne, lumina cea curată a cunoaşterii Dumnezeirii Tale şi deschide ochii gândului nostru spre înţelegerea evan-gheliceştilor Tale propovăduiri. Pune în noi şi frica fericitelor Tale porunci, ca toate poftele trupului călcând, vieţuire duhovnicească să petrecem, cugetând şi făcând toate cele ce sunt spre bună-plăcerea Ta. Că Tu eşti luminarea sufletelor şi a trupurilor noas-tre, Hristoase Dumnezeule şi Ţie slavă înălţăm, împreună şi Celui fără de început al Tău Părinte şi Preasfântului şi bunului şi de viaţă făcătorului Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor. Amin.
Şi apoi: Înţelepciune drepţi să ascultăm Sfânta Evanghelie. Pace tuturor.
Corul: Şi duhului tău.
Preotul: Din Sfânta Evanghelie de la Ioan, citire. Să luăm aminte:        
(Cap.10, 22-27).
În vremea aceea, era la Ierusalim sărbă-toarea înnoirii templului şi era iarnă. Iar Iisus se plimba în templu, prin pridvorul lui Solomon. Deci l-au împresurat iudeii şi ziceau: Până când ne scoţi sufletul? Dacă Tu eşti Hristosul, spune-o nouă pe faţă. Iisus le-a răspuns: V-am spus şi nu credeţi. Lucrările pe care le fac în numele Tatălui Meu, acestea mărturisesc despre Mine. Dar voi nu credeţi, pentru că nu sunteţi dintre oile Mele. Oile Mele ascultă de glasul Meu şi Eu le cunosc pe ele, şi ele vin după Mine. Şi Eu le dau viaţă veşnică şi nu vor pieri în veac şi din mâna Mea nimeni nu le va răpi. Tatăl Meu, Care Mi le-a dat, este mai mare decât toţi şi nimeni nu poate să le răpească din mâna Tatălui Meu. Iar Eu şi Tatăl Meu una suntem.

Apoi preotul se roagă:
Dumnezeule, Cel ce ai pus în urechile noastre cuvintele Tale cele dumnezeieşti şi mântuitoare, luminează sufletele noastre a păcătoşilor spre înţelegerea celor citite, ca nu numai auzitori să fim ai acestor cuvinte dumnezeieşti, ci şi săvârşitori ai faptelor bune, şi împlinitori, fără vicleşug, ai credinţei, a unei vieţi neprihănite şi unei petreceri smerite, în Hristos Iisus Domnul nostru, cu Care eşti binecuvântat şi preaslăvit împreună cu Preasfântul şi bunul şi de viaţă făcătorul Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.
(Urmează predica referitoare la sărbătoarea de faţă).
Şi apoi Ectenia mare:
În pace Domnului să ne rugăm. 
Pentru pacea de sus... 
Pentru pacea a toată lumea... 
Pentru sfântă biserica aceasta... 
Pentru binecredincioşii creştini... 
Pentru arhiepiscopul...
Pentru Prea Cuviosul (N)... 
Pentru sfânt locaşul acesta... 
Pentru bună întocmirea văzduhului... 
Pentru cei ce călătoresc…
Pentru ctitorii, donatorii şi închinătorii sfânt locaşului acestuia. 
Pentru ca să se sfinţească apa aceasta cu puterea, lucrarea şi pogorârea Sfântului Duh.
Pentru ca să se pogoare peste apa aceasta lucrarea cea curăţitoare a Treimii celei mai presus de fire.
Pentru ca să se arate locaşul acesta loc sfânt  pentru cei ce se vor închina lui Dumnezeu şi Sfinţilor Lui în duh şi adevăr.
Pentru ca să ne luminăm noi cu luminarea cunoştinţei şi a dreptei credinţe prin gustarea şi stropirea cu apa aceasta.
Pentru ca să ne izbăvim...
Apără, mântuieşte...
Pe Preasfânta, Curata ...
Preotul:
Că Tu eşti sfinţirea sufletelor şi a trupu-rilor noastre şi Ţie slavă şi mulţumire şi închinăciune înălţăm împreună şi Celui fără de început al Tău Părinte şi Preasfântului şi bunului şi de viaţă făcătorului Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.
Preotul: Domnului să ne rugăm.
Corul: Doamne miluieşte.
Preotul plecându-şi capul se roagă:
Doamne Dumnezeul nostru Cel ce ai sfinţit repejunile Iordanului prin arătarea Ta cea mântuitoare, Însuţi şi acum trimite Harul Preasfântului Tău Duh şi ne binecuvintează pe noi şi apa aceasta spre sfinţirea şi săvârşirea acestui locaş. Curăţeşte-l, întăreşte-l, păzeşte-l pe el neîntinat şi proslăvit până la sfârşitul veacurilor, că binecuvântat eşti în vecii vecilor.
Corul: Amin.
Preotul ia Sfânta Cruce cu busuiocul şi le afundă de trei ori în apă, ridicându-le şi afundân-du-le şi zicând:
ÎN NUMELE TATĂLUI ŞI AL FIULUI ŞI AL SFÂNTULUI DUH, ACUM ŞI PURU-REA ŞI ÎN VECII VECILOR.
Corul: Amin.
Şi îndată: Mântuieşte, Doamne, poporul Tău...  (3 ori), în timp ce preotul stropeşte cruciş uşa şi laturile bisericii şi pe poporul de faţă. Apoi preotul sună clopoţelul odată. După care vine în faţa uşii cu Sfânta Cruce în mână, iar un slujitor ţine vasul cu agheasmă.
Preotul zice:
Ridicaţi boieri, porţile voastre şi vă ridicaţi porţile cele veşnice şi va intra Împăratul slavei.
Cel dinăuntru zice:
Cine este Acesta Împăratul slavei?
Preotul răspunde:
Domnul cel tare şi puternic. Domnul cel tare în război.
Dialogul se repetă de trei ori. La ultimul răspuns preotul zice:
Domnul puterilor, Acesta este Împăratul slavei.
 Apoi preotul împinge uşile închise şi, intrând înăuntru, stropeşte cruciş biserica lui Dumnezeu zicând:
Stropi-mă-voi cu isop şi mă voi curăţi, spăla-mă-vei şi mai vârtos decât zăpada mă voi albi, totdeauna acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.
Şi Condacul Înnoirilor, glas 4.
Cer mult luminos Biserica s-a arătat, pe toţi credincioşii luminând şi într-însa stând grăim: Această casă întăreşte-o, Doamne.
Cântând troparul şi condacul hramului Bise-ricii, preotul spală cu apă caldă şi săpun Sfânta Masă, o şterge bine cu buretele şi o stropeşte cu agheasmă. Apoi ia apa de trandafir şi o binecuvin-tează cu mâna sa cea dreaptă spunând:
ÎN NUMELE TATĂLUI ŞI AL FIULUI ŞI AL SFÂNTULUI DUH, ACUM ŞI PURUREA ŞI IN VECII VECILOR. AMIN.
Şi o varsă pe placa Jertfelnicului spunând: 
Să luăm aminte.
Corul: Aliluia ( de 3 ori)
Preotul:
Iară şi iară plecând genunchii noştri, Domnului să ne rugăm.
Corul: Doamne miluieşte.
Preotul îngenunchind zice cu voce tare:
Dumnezeule cel milostiv şi îndurat, Care prin bunătatea Ta cea nespusă ai îngăduit nevredniciei noastre slujirea la preasfântul şi preacuratul Tău jertfelnic, Însuţi şi acum caută spre noi întru mulţimea îndurărilor Tale şi binevoieşte ca să fie primită slujirea noastră a nevrednicilor, care, astăzi, pe Sfânta Ta Masă o săvârşim şi la care cu frică şi cu cutremur stăm înainte. Şi spală-ne pe noi, prin săvârşirea preacuratei spălări, de toată întinăciunea trupească şi sufletească, curăţindu-ne toate simţurile noastre de spurcăciunile păcatului şi arătându-ne pe noi curaţi şi nepătaţi în înfricoşătoarea şi dumnezeiască slujire a Sângelui celui de viaţă făcător şi al Trupului Tău, care, pentru mântuirea noastră, în mormânt S-a pogorât şi cu slavă a înviat a treia zi, făcându-ni-se nouă Preasfântul Mormânt izvor nedeşertat de viaţă şi de nemurire. Şi astfel, călcând moartea şi zdrobind boldul păcatului cu stăpânirea şi puterea cea dumnezeiască, ne-ai dăruit viaţă şi ne-ai înviat împreună cu Tine. Pentru aceasta, Te slăvim pe Tine, începătura Învierii noastre, Care pentru noi Te-ai răstignit, Te-ai îngropat şi ai înviat. Că Tu eşti Dumnezeul nostru, învierea şi mântuirea şi Ţie slavă înălţăm împreună şi Preasfântului şi bunului şi de viaţă făcătorului Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.
Preotul:
Apără, mântuieşte, miluieşte, ridică-ne şi ne păzeşte pe noi, Dumnezeule, cu Harul Tău.
Corul cântă alternativ stihurile Psalmului 132, glasul 6:
- Iată ce este bun şi ce este frumos, fără numai a locui fraţii împreună.
- Ca mirul pe cap ce se pogoară pe barbă, pe barba lui Aaron, ce se pogoară pe marginea îmbrăcămintei lui.
- Ca roua Ermonului ce se pogoară pe munţii Sionului.
- Că acolo a poruncit Domnul binecu- vântarea până în veac.
Preotul:
SLAVĂ TATĂLUI ŞI FIULUI ŞI SFÂNTULUI DUH, ŞI ACUM ŞI PURUREA ŞI ÎN VECII VECILOR. AMIN. PREA SFÂNTA TREIME MILUIEŞTE-NE PE NOI.
Corul cântă Prochimenul Mare, glasul 7
(Ps.76, stih.14)
Cine este Dumnezeu mare ca Dumnezeul nostru? Tu eşti Dumnezeu Care faci minuni.
Citeţul: Cunoscută ai făcut între popoare  puterea Ta.
Corul: Cine este Dumnezeu...
Citeţul: Şi am zis: Acum am început să înţeleg. Aceasta este schimbarea dreptei Celui Preaînalt.
Corul: Cine este Dumnezeu...
Citeţul: Adusu-mi-am aminte de lucrurile Domnului. 
Corul: Cine este Dumnezeu…
Apoi Preotul îmbracă Sfânta Masă. Aşează mai întâi cămara şi leagă cu sforile cruciş piciorul Sfintei Mese, spunând:
Intra-vom în locaşurile Lui, închina-ne-vom la locul unde au stat picioarele Lui. Scoală-Te, Doamne, întru odihna Ta, Tu şi chivotul sfinţirii Tale (Ps.131,7-8).
După aceea aşează al doilea acoperământ, spunând:
Domnul a împărăţit, întru podoabă S-a îmbrăcat. Îmbrăcatu-s-a Domnul întru putere şi s-a încins (Ps. 92,1).
Mai pe urmă acoperă cu al treilea acoperământ Sfânta Masă şi Sfânta Proscomidie, spunând:
Gata este scaunul Tău de atunci, din veac eşti Tu (Ps.92,2).
Apoi aşează Antimisul, zicând:
Să nu zici că nu va fi cercetare omului, şi cercetarea lui de la Domnul (Iov.34,9).
Aşezând Sfânta Evanghelie, spune:
Ca să fac voia Ta, Dumnezeul meu, am voit şi Legea Ta înăuntrul pântecelui meu. Bine am vestit dreptatea în adunare mare (Ps.39. 11-12).
Pune cele două sfeşnice şi candela, spunând:
Făclie picioarele mele este legea Ta şi lumină cărărilor mele (Ps.118,105).
Aprinde luminările şi candela de pe Sfânta Masă spunând:
Lumina lui Hristos luminează tuturor.
Dacă există cutiuţă cu Sfinte Moaşte, o aşează pe Sfânta Masă şi îndată tămâiază în cele patru părţi, rostind stihurile, începând din faţa Sfintei Mese:
- Preoţii Lui slujesc Domnului în toate zilele lor. 
- Şi jertfesc Domnului dimineaţa şi seara arderi de tot şi miresme de tămâiere.
- Şi pun înainte pâini pe masa cea curată.
- Şi sfeşnicul cel de aur şi candelele aprinse; că păzim noi rânduielile Domnului Dumnezeului Părinţilor noştri (2 Paralip. 13, 10-11).
Corul după fiecare stih cântă:
Slavă Ţie, Dumnezeule. Aliluia.
În cazul că se afierosesc de donatori Sfinte Vase, aceştia vin şi le dau Preotului. Acesta le ia şi le spală la spălătorul din Sfântul Altar cu apă caldă, le stropeşte cu apă de trandafir, le şterge cu un prosop curat, le tămâiază ţinându-le deasupra cădelniţei şi la sfârşit la aşează la Sfânta Proscomidie, rugându-se:
Domnului să ne rugăm.
Corul: Doamne miluieşte.
Doamne Dumnezeul nostru, trimite binecuvântarea ta peste Discul acesta, sfinţindu-l cu Harul Preasfântului Tău Duh, ca să se junghie pe el Mielul cel fără prihană şi să poarte Trupul Hristosului Tău, Care ridică păcatul lumii şi care se dăruieşte credincioşilor spre mutare de la moarte la viaţă, cu bunăvoirea şi bunătatea Ta, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul : Amin.
Apoi, zice: Domnului să ne rugăm.
Corul: Doamne miluieşte.
Trimite, Doamne, din sânurile Tale pe Duhul Tău cel Sfânt, Duhul adevărului, peste Potirul acesta şi-l arată vrednic de purtarea Cinstitului Tău Sânge, prin care să se reverse mila peste turma Ta, spre iertarea păcatelor celor ce cred şi mărturisesc Patimile Tale. Că Tu eşti Dătătorul Harului şi Ţie se cuvine slava împreună şi Părintelui Tău şi de viaţă făcătorului Tău Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.
Preotul stropeşte cu agheasmă Discul şi Potirul şi le binecuvântează spunând cu glas mare:
Iată se sfinţesc şi se săvârşesc Potirul mântuirii şi Discul vieţii Noului Aşezământ, în numele Tatălui şi al Fiului şi al Sfântului Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor. Amin.
Şi îndată vin ctitorii şi dau Preotului prescurile, vinul, apa curată şi untdelemnul, pe care le binecuvântează cu mâna, spunând:

ÎN NUMELE TATĂLUI ŞI AL FIULUI ŞI AL SFÂNTULUI DUH, ACUM ŞI PURUREA ŞI ÎN VECII VECILOR.
Corul: Amin.
Şi apoi Preotul rosteşte ectenia:
Miluieşte-ne pe noi, Dumnezeule, după mare mila Ta, auzi-ne şi ne miluieşte.
Corul: Doamne miluieşte (de 3 ori).
Încă ne rugăm pentru Arhiepiscopul nostru (N) şi pentru fraţii noştri preoţi, ieromonahi, ierodiaconi, diaconi, monahi şi pentru toţi fraţii noştri cei întru Hristos.
Încă ne rugăm pentru mila, viaţa, pacea, sănătatea, mântuirea, cercetarea, lăsarea şi iertarea păcatelor robilor lui Dumnezeu, ctitori, donatori şi închinători ai Sfântului locaşului acestuia şi pentru ca să li se ierte lor toată greşeala cea de voie şi cea fără de voie.
Că milostiv şi iubitor de oameni Dumnezeu eşti şi Ţie slavă înălţăm Tatălui şi Fiului şi Sfântului Duh, acum şi pururea şi în vecii vecilor.
Corul: Amin.

Şi Apolisul din Sfintele Uşi.
Apoi Utrenia sau Ceasul 3 şi 6 când se aşează Sfintele Icoane, candelele şi celelalte obiecte ale locaşului. Apoi se toacă şi se trag clopotele pentru Dumnezeiasca Liturghie.