Deci, am vrut să încep, evident, de la ceea ce mi-ai spus,
de daca am putea cumva sa ne apropiem de sincronizarea lumanarii ce intra in Sf. Athos.
Vorbesc de mulți ani și de multe ori lumânarea nu are nicio inscripție pe ea,
nici o dată pe ea, dar de la artistul pe care l-am întrebat, l-am întrebat,
a luat telefonul să-mi spună despre asta, pentru că de multe ori l-am pus pe masă,
am vizitat Sf. Athos, care a avut niște probleme cu focul, s-a topit,
făcuseră câteva vizite cu un ceaun și se topea,
și l-am întrebat, din tehnica pe care o are pe el, trebuie să fie pe la 1840 până la 1850, 1860,
asta e perioada de timp, se pare.
Estimăm.
Estimam din tehnica pe care o are.
Ar putea fi mai bătrân, mai tânăr, doar ca să știi.
Deci, dacă presupunem că este acea perioadă de timp,
și ne întoarcem, avem mărturii, scriitori,
sau dacă a trecut de tradiția preistorică,
ce s-a întâmplat înainte de a exista această lumânare?
Nu, ele nu există.
În seiful care păstrează toate moaștele Sfântului Athos,
nu există a doua lumânare sau vreuna mai veche.
Este singurul pe care îl avem.
Singurul.
Și toate relicvele, cele mai multe pe care le avem, sunt din 1800 până în 1750 și 800 cele mai multe.
Deci, putem face o presupunere,
cum s-a întâmplat înainte de tradiția preistorică?
Avem surse? Putem presupune ceva?
Nu avem surse specifice.
Dar, mai mult sau mai puțin, trebuie să facem același lucru,
pentru că paznicul seifului...
Cu o altă lumânare?
Poate o altă lumânare, poate la fel, dacă era mai veche.
Spun, înainte de a exista această lumânare.
Nu știu, nu există mărturii.
Nu există mărturii.
Nu avem acte scrise.
Acum, de atunci și după,
adică din moment ce există o lumânare,
cu ce ne întâlnim, așa cum ai spus,
la mijlocul secolului al XIX-lea?
Această lumânare, avem mărturii,
sau este o tradiție preistorică
ca pana astazi se foloseste continuu in fiecare an?
Da, da, continuu.
Acest lucru este sigur, nu?
Pentru că nu există altul.
Este singurul pe care îl avem.
Da.
Nu, spun, poate la un moment dat,
tradiția preistorică a intrării lumânării,
este posibil ca lumânarea să fi fost la mijlocul secolului al XIX-lea,
dar această tradiție preistorică a început 50, 60 de ani mai târziu.
Nu, nu inteleg.
Spui că te identifici cu ceea ce a venit...
Pentru că, de exemplu, aceasta este ziua Luminii Sfinte,
și apoi l-au pus înapoi în seif,
pentru că nu are altă utilizare.
Sau altceva.
Nu stiu.
Este exclusiv în acest scop.
Pentru acel scop.
Adică, nu este rău să spui că cineva a pus-o înapoi,
că trebuie să fie unele noi.
Nu.
Și rămâne.
Rămâne.
Aș vrea să-mi spui puțin despre anii tăi
când ai venit prima dată la Patriarhie.
Când ați venit la Patriarhie?
Am venit ca elev la Școala Patriarhală în 1986.
În Glykia?
Aveam 13 ani.
13 ani.
Am fost la liceu.
Și ai terminat liceul.
Am terminat liceul la Glykia, Școala Patriarhală din Sion,
iar în 1991 am slujit în Sfântul Mormânt până astăzi.
Cu alte cuvinte, acolo eram un preot, un călugăr, un diacon, un preot,
iar acum sunt protopop și paznic.
Și până acum am ajuns, slavă Domnului, sper că a meritat,
a sluji în cel mai mare diaconat.
Sunt diacon, sunt paznic în Sfântul Mormânt.
Și de fapt, în ultimii cinci ani sunt protopop.
Și un protopop.
Câți paznici sunt în acest moment?
Anterior, desigur.
În acest moment sunt doi paznici.
Acolo este Jordan, gardianul,
și Patriarhul, care a fost Patriarh înainte de Glikia.
Doi paznici.
In viata?
In viata.
Câți paznici sunt în acest moment?
Cel care a fost îndepărtat din Patriarhie,
cine nu mai este, cred...
Dacă există impozit permanent, da cine a fost scos din Patriarhie.
Este considerată o pre-execuție.
Da, a fost o pre-execuție.
Pre-execuție.
Iar pre...
Unul dintre ei, cred, a fost Daniel, care...
Daniel a murit.
El nu este viu.
A existat și o perioadă de pre-execuție,
pre-execuția lui Andreas,
si a murit din cauza unor boli.
A suferit de o boală.
Pre-execuția lui Polikarkos,
este acum în Vithlema, dacă nu mă înșel?
Da, a fost transferat la Vithlema.
A păstrat pre-execuția.
Nu, este gardian înainte de execuție în Vithlema.
Deci, cine este gardianul pre-execuție acum?
El nu există.
El este o poziție nouă.
Ah, el este o poziție nouă.
Pentru că, îmi amintesc, în ultima conversație pe care am avut-o,
când te-am întrebat dacă nu ne naștem ființe umane,
primești ceva,
cum va trece pre-execuția,
cel despre care am discutat,
la următorul gardian pre-execuție?
Paznic înainte de execuție, da.
Și îmi amintesc că mi-ai spus,
există și un gardian pre-execuție.
Dar acum, din câte am înțeles, nu există.
Paznicul de pre-execuție este de obicei foarte puțin,
pentru că ei o știu.
Pre-executorii care o fac de mult timp,
ei nu știu cum funcționează pre-execuția.
Dar ei nu știu, poate, detaliile.
Ei nu cunosc unele detalii specifice, dar...
Cum, practic, dacă doar știu că intră,
unii spun că intră și rămâne,
dar unii care știu că intră,
este închis și se aprinde înăuntru,
și acestea sunt foarte puține, foarte puține,
din ceea ce am înțeles.
Dacă suntem oameni, obținem ceva,
cum o va invata urmatorul?
Cine ii va spune?
Îi vor spune.
Din ceea ce am înțeles,
cei care spun, să spunem, adevărul,
ei nu cunosc acest detaliu.
Adică paznicul de pre-execuție,
nu știe, nu știa.
Nu cunosc exact micile detalii.
Da, dar acest mic detaliu face diferența,
nu diferenta, este esenta.
Acest detaliu este esența,
pentru că dacă nu știi,
întregul proces este distrus.
Spui că cineva va fi informat,
asta vrei sa-mi spui?
Ei nu știu, ei știu,
ei știu totul despre pre-execuție.
Deci, să spunem de la început,
pre-execuția.
Câte minute stai drept,
că te vedem la televizor,
ca ai iesit din...
ieși din garda de pre-execuție,
treci prin cerc,
treci prin fața plăcii de defibrilare,
există o cameră în fața plăcii de defibrilare
de unde începe lumânarea,
în fața ei este dragoomanul,
comandantul militar, două varză,
și venim acolo cu o pompă,
stăm în fața gărzii de pre-execuție,
venim din partea de sud a rotondei,
și stăm în fața intrării în Panagiotafos,
iar acolo îl așteptăm pe dragooman
a scoate lumânarea care a sigilat cercul,
și va dura aproximativ 5 până la 10 minute.
Că ești drept.
Până când vor elimina această blocada,
să o împărtășim unii cu alții și apoi...
Ce te face să simți că trebuie să intri?
La televizor am văzut asta în ultimii ani
ai fost văzut de un polițist israelian.
Nu, un dragooman.
Un dragoman?
Imediat ce domnul intră,
stau in fata lui,
Îl văd momentan,
mă face să cred că a deschis ușa.
Cât timp stai în?
Las lumânarea înăuntru,
durează aproximativ un minut.
Cam un minut.
Și lași lumânarea,
lasi lumanarea,
si ce faci?
Să spunem.
Să nu o spunem.
De ce nu?
Nu stiu daca am dreptate.
Este o mărturie?
Este o mărturie istorică.
Este o mărturie istorică,
si este adevarul.
Nu este o moră istorică,
este adevarul.
Uite, ideea este că
pentru că am o poziție responsabilă în mintea lui,
Nu vreau să arăt acum
sentimentul religios.
Adevarul este...
Nu știu dacă mâine
cineva va ieși în biserică.
Spui că adevărul a dispărut,
sau se ridică sentimentul religios?
Se ridică, dar în acest moment...
Înveți adevărul?
Isus spune,
iar adevărul ne eliberează.
Nu este lumina sfințită?
Nu este sfințit?
Cu siguranta nu.
Aceasta nu este o realitate care să merite
și este în cele din urmă ortodoxie
și sensul ritului,
sfințirea luminii
pe care credinciosul ia
și se duce la el acasă
sau propriului popor.
Exact, așa cum mi-aș dori acum
să explice doar în detaliu
în atenția ta,
exact, exact.
Nu vreau să-mi spui nimic
in detalii.
Vreau să vă întreb,
intri in templu,
îl aprinzi deasupra Sfântului Templu
și pornind,
preotul tău așteaptă la Genealogie.
Este corect sau greșit?
Este.
Da, și un al doilea.
Da, și un al doilea, care a fost aprins tot de ea.
Această încuietoare a închisorii, care este ca un privilegiu al prizonierilor,
nu-i asa, din cate am inteles?
Când a început acest privilegiu?
Ai o amintire? Există surse pentru asta?
Are 10, 20, 50, 100, 200 de ani?
Aș dori să spun că Makaristos Thavorios,
de când a venit la Novo,
De cand?
De la începutul anului 1930, când a venit la Novo,
de atunci folosesc această încuietoare.
Oh, l-au folosit de atunci?
Da, de atunci. De aceea era și mai veche.
De aceea era și mai veche.
Și, evident, dacă presupunem că a existat,
că intră și se aprinde ca lacăt de siguranță?
Aceasta este folosită mai mult ca o binecuvântare de către gardieni
care rămân în Traducere.
Paznicii?
Da, ei consideră că este un privilegiu,
după cum mi-a spus șeful închisorii.
Ei consideră că este același privilegiu să pună lacătul.
Dar lacătul care se aprinde...
Da, ai fi putut spune ca pe un breloc.
Da, ca breloc.
Scuză-mă, cum ai făcut, lasă-mă să spun așa,
implicați-vă în acest proces, în această operațiune,
ca trebuia sa faci asta? De la cine?
Cine ți-a spus secretul?
Vorbesc despre ultima dată,
când regretatul Thavorios Daniel era agent de securitate,
în perioada anului 2001, când a murit Patriarhul Diodor,
cu un an înainte de 2002,
când Patriarhul a avut o problemă de sănătate,
nu putea intra singur în Panagiotafos,
și a cerut să i se dea un post
între armeni și latini,
ca să stea și el cu noi,
ca să intre și să-l protejeze pe Patriarh,
pentru că nu putea intra singur în Panagiotafos.
Și au ales,
din cauza anului construcției castelului,
ca el să intre.
Și în acel moment, ne-a spus exact ce trebuie să facem
de dragul Luminii Sfinte.
Deci, ți-a spus secretul în 2000?
Da, în 2000.
În 2000? Daniel?
Da, regretatul Daniel.
regretatul Daniel.
Ce anume ți-a spus să faci cu lacătul?
Cui i-a spus-o? La multe?
Mi-a spus-o,
si la vremea aceea,
era în ziar,
Pentru Domnul. Nektarios,
care acum este camerlan al Patriarhiei.
Ce ai crezut in acel moment?
Ei bine, era logic.
Toate crimele care au fost comise în interior,
fiecare procuror care era la Panagiotafos
putea înțelege,
nu avea nevoie sa...
Da, dar știai exact detaliile?
că a trebuit să aprindă lumânarea ca gardian,
sau te-ai gândit și tu, la fel de mulți,
că va intra și va rămâne înăuntru?
Nu, nu am crezut,
pentru că era evident.
Deci, când Daniel ți-a spus,
nu ai simtit nicio surpriza?
Nu, a fost doar o confirmare.
Confirmare.
Poți să-ți descrii sentimentele?
Cum te-ai simțit?
Credinta ta a fost redusa?
Deloc.
Nu a fost redus,
pentru ca catolicismul continua, nu?
Catolicismul continuă,
iar eu, ca student,
iar mai târziu,
au văzut moartea Luminii Sfinte.
A fost doar un...
În acel moment,
a fost doar un...
Ceea ce credem și vedem în minte,
ce căutăm,
ce se intampla mai exact...
S-a confirmat suspiciunea?
S-a confirmat,
exact,
ce se intampla mai exact.
Tu, de atunci,
pe cine altcineva ai urât?
Ai urât alți călugări sau...
Nici unul.
Nu te-a lovit nimeni?
Nu.
Adică dacă venea un călugăr,
care a avut atât de mulți copii,
cine este in biserica,
și ei îți spun,
Vreau să-mi spui adevărul,
nu-i spui călugărului?
Voi merge la acel punct.
Voi merge la altarul din Templul Paraguay,
asta este.
Acum, în detaliu, nu vă spun.
Dar unii oameni o știu.
Am văzut că unii oameni știu asta.
Bine, este logic.
Toată lumea o va vedea.
Nu trebuie să fie mare.
Da.
Este o fantezie ca cineva să o vadă.
El vede ritualul, cum se face...
El nu vede ritualul,
dar vede un om
care intră într-un altar întunecat,
si el spune,
și există a시�ina de când.
Unde a arătat,
pentru că altarul este ascuns,
nu-i aşa?
Se vede pentru ca are aians,
întrucât este pecetea magilor.
Da, este.
Este vizibil.
Acei oameni care sunt paznici în dreapta sau în stânga,
cineva poate vedea altarul dacă...
Să spunem, tradițional,
nu in acest fel,
că ți-am spus,
Martie
unde un gardian
a atacat un episcop armean,
Episcopul a spus că Patriarhul a aprins lumânările de la lumânare și a văzut-o el însuși în fața lui și a aruncat-o.
Am văzut-o la televizor, un gardian și cu pasiune a susținut minunea că minți și este o minune.
De ce a facut-o? El nu știe?
Poate că nu știe.
El nu știe sau nu știe.
El este un nou gardian.
El este un nou gardian, așa că presupune că nu știe pentru că acest lucru este important.
Dacă a reacționat din cunoștință sau din ignoranță.
Din ignoranță.
Simți nevoia să mergi acolo?
Dar dacă aș fi în această poziție, aș obiecta acum, să merg la Sfântul Graal și...
Ai obiecta, nu?
Bine, avem această cale, dar o poți opri în acel moment.
Prin Sfântul Graal, dacă vrei să dai cuiva un interviu, orice, în afara bisericii, dar prin Sfântul Graal, aș reacționa.
Dacă nu a reacționat.
Dacă nu ar reacționa, nu te-ai deranja?
În momentul prezenței mele, nu l-aș accepta.
Nu, dacă era afară, în curte sau pe acoperiș, pe acoperiș.
Bine, nu aș obiecta.
Nu ai obiecta.
Te-ar supăra dacă ar fi verificat pe Sfântul Graal?
Da, acum era în Sfântul Graal.
Paznicul era în fața lui și era controlat.
În fața camerei, acum.
Da, dar nu a susținut un adevăr.
El nu a spus adevărul.
Asta încerc să fac.
Doar că nu vreau să intru în detalii.
Nu vreau să insuflez sentimentul religios că orice om care vine, începe mult, nu vine.
Are experiențe, a trăit, a făcut totul.
Deci, vrei să-mi spui, lasă credinciosul să înțeleagă, fie prin dorință, fie prin logica lui.
Fiecare dintre noi îl poate înțelege prin logică.
Fie ca citeste dorinta sau nu.
Dacă citește dorința, dar să nu-i spunem.
Nu trebuie să intrăm în detalii exact ce se întâmplă.
Fiecare credincios, dacă citește dorința Sfintei Lumini, înțelege partea religioasă, înțelege exact ce se întâmplă.
Nu trebuie să intrăm în detalii ce se întâmplă exact și cum se întâmplă.
Fiecare om îl poate vedea și simți.
La nivel personal.
Dar, vorbim despre lumină, despre cum strălucește.
Această frază a fost eliminată.
Da, există expresia cum strălucește Duhul Sfânt.
Da, există expresia, cum strălucește Lumina Sfântă și cum este sfințită.
Corect.
Modul în care este sfințit, după ce Harul Divin coboară, este un miracol.
Foarte bun.
În acest sens, este un miracol.
De acord.
Cum strălucește, însă, nu este un miracol.
Nu Nu este.
Deci, nu putem spune asta?
Da putem.
Putem spune asta?
Da putem.
Mulți oameni o spun.
Și mulți oameni o răspândesc liber de ani de zile.
Și văd că este adevărat.
Este cu adevărat impresionant că tu, ca gardian, te-ai hotărât să o spui.
Spui tu.
Într-un fel, desigur, dar tu o spui.
Da.
Crezi că este în concordanță cu etica creștină a adevărului?
Că nu putem spune minciuni?
Desigur, nu putem spune minciuni.
Te afectează asta faptul că refuzi să spui minciuni?
Cu siguranță.
Ca preot?
Cu siguranță.
Ca preot?
Cu siguranță.
Ca preot?
Cu siguranță.
Nu pot spune o minciună în public.
Ce se întâmplă exact.
Trebuie să credem aspectul religios.
Ca la liturghie, altarul nu vine brusc din interiorul vinului, noi punem vin
și se transformă în sânge.
Punem altarul și se transformă în trup.
Același lucru este valabil și pentru sfințirea, altarul.
Nu vine de la sine.
Crezi că, deși intri aprinzând lumânarea, o așezi pe pământ,
si apoi se aprinde?
Da, o iau.
Crezi că este la fel ca un ritual?
Da, este la fel.
Deci crezi că este la fel ca un ritual?
Da, este la fel.
Cu alte cuvinte, Sfânta Liturghie, Sfânta Liturghie.
Patriarhul îi dă foc și pleacă? Fiecare Patriarh și-a luat măsurile pentru ca unul din milion să aibă o sursă de foc asupra lui.
Nu stiu acum. După evaluarea lui, ceva este sigur.
După evaluarea dumneavoastră, ceva este sigur.
Pentru a putea scoate lumina în lume, nu-i așa?
Cu siguranță.
Nu se poate juca cu posibilități.
Cu siguranță.
Vreau să-mi spui cum simți că poți și ai curaj și curaj și generozitate și spui adevărul.
Nu putem. Fiecare creștin este binecunoscut. El înțelege exact ce se întâmplă.
Nu putem.
Nu putem merge la Panagiotafos și facem o minune și Patriarhul merge la Panagiotafos și se roagă și aprinde singur focul.
Unele lucruri nu sunt în conformitate cu logica.
Este un alt miracol pe care o persoană îl va experimenta și îl va vedea personal și acum este un lucru diferit.
Exact cum a început totul.
Deci, un miracol este sfințirea.
Procesul natural este lumina focului.
Așa că îi separăm.
Separăm două lucruri diferite.
Da, două lucruri diferite.
Cu Patriarhul Nîmes, discutați deloc această problemă?
Procesul sfințirii, dar acesta, lumânarea.
Nu niciodata.
Nu? Nici măcar când a fost gardian o vreme?
Nu.
Da.
Doar că Patriarhul este și gardian.
Doar că problema este foarte subtilă.
În special, fiecare, când iese să vorbească și să raporteze, trebuie să fie atent ce va spune și ce va spune.
Da.
Crezi că cineva care vorbește trebuie să spună, nu vreau să răspund,
trebuie să spună adevărul credincioșilor într-un mod care să-i reziste, să-l audă sau să spună minciuni?
Ce trebuie spus din cele trei?
Să spună adevărul într-un mod în care credincioșii să-l poată vedea, nu să se întâlnească față în față.
Un preot face asta?
Da.
Am avut impresia că am observat un Arhiepiscop în fața a zeci de oameni care au spus cum
lumina se ridică și 100 de oameni de jos din biserică se uitau la el și nimeni nu a răspuns,
dar le explica acest lucru teologic.
A fost și opusul.
Cu alte cuvinte?
A venit să viziteze pe cineva și le-a explicat în fața bisericii de la sud de
Anastasia despre lumina sfântă.
Și s-a întâmplat să aibă acolo.
Da.
Da, a existat un grup de numerologi. Dacă nu eram în fața lor să-i opresc, l-ar fi lovit.
OMS?
Cel care l-a ucis pe Theofanis.
Theofanis;
Da.
S-a întâmplat așa ceva?
Așa ceva, da.
Să-l lovească?
Da, toți au fost atacați. Dacă nu aș fi fost în fața lor și a niște părinți care să-i protejeze, l-ar fi lovit.
Cu toată ura pe care o răspândeau asupra lui, zicând că nu este o minune, că nu este un sfânt, dacă nu eram în fața lor, l-ar fi lovit.
Ai ajuns la mijloc?
Da.
Deci, este periculos.
Da.
Asta este. Trebuie să fii atent cu credința ta. Cineva care crede că suntem în Ierusalim și crede în Lumina Sfântă, are credință, ce se întâmplă mai exact?
Și merge cineva și spune că nu este exact ceea ce crede el, va reacționa.
Da, dar nu este cineva care o spune. Este cineva care știe mai mult decât el. Știi mai mult decât oricine.
Și voi veni și vă spun că nu este așa?
Da.
Are nevoie de o mică frază care să vă spună ce se întâmplă.
Dar ce se întâmplă?
Ceea ce se dăruiește, fanatismului religios.
Fanatismului religios și fanatismului nereligios, cineva care nu cunoaște teologicul.
Da, fanatismului non-religios, dar îi explici lui.
Este dificil. Cineva nu poate înțelege.
Crezi că aceasta este adevărata religiozitate?
Nu.
Nu?
Da, este religios.
Obsesie religioasă?
Obsesie religioasă.
Este o obsesie religioasă?
Da, este.
Ce s-a întâmplat, ceea ce tocmai am învățat de la tine, te-a afectat? Te-a speriat?
Nu, nu m-a speriat.
S-a întâmplat întâmplător? Au întins-o ca pe o mână?
Nu, nu am auzit niciodată de asta.
Credeam că l-au găsit, un trădător. De ce nu am auzit despre asta în ziua aceea?
Dar vreau să-ți mulțumesc din suflet.
Pentru că mi-ai vorbit în termeni teologici.
Mi-ai explicat despre ce este miracolul Sfintei Lumini.
Dar de ce îl numim un ritual al Luminii Sfinte și nu un miracol?
Vreau să-ți mulțumesc pentru că mi-ai explicat care este ritualul exact și cum este iluminat.
Și apoi, că Lumina Sfântă este sfințită, cu harul Duhului Sfânt.
Și bineînțeles, cu dorința, pe care nu trebuie să o subestimam. Nu-i așa?
Da.
Și sper că toate acestea vor duce la ceva care poate, nu știu dacă o voi spune așa cum gândesc,
va vindeca ușor fraternitatea.
A vindeca.
Pentru a scăpa de această povară, acel ceva trebuie ascuns.
Nu stiu ce spui.
Nu ascund nimic.
Nu o ascunzi?
Nu o ascund.
Este adevărat că în comunicarea pe care am avut-o, în prima, te-am apăsat puțin.
Da, în primul.
E adevărat că ai fost puțin presat.
Și cred că am văzut unul când mi-ai spus.
Nu știu dacă pot face o greșeală.
Am văzut o emoție în ochii tăi.
În sensul că spuneai ceva care nu era din timp.
Spuneai un adevăr.
Nu ai putea spune altfel.
Nu puteai spune minciuni.
Nu pot spune.
Nu poți spune minciuni.
Asta meriti.
Sincer, meriți respect.
Și sper și îmi doresc ca cuvântul frică să nu existe în tine.
Nu.
În orice caz.
Mă bucur.
Mulțumesc.